ÅR 2043
DET AMERIKANSKE SERUMINSTITUT CDC
Røvere.
De kan stadig være her. Skal vi vente på dem udenfor?
Cole! For fanden da.
ADVARSEL KARENTÆNE
- Hun er her måske ikke engang. - Hun er her.
De forsøgte at finde en kur.
Røvere!
Hvad sagde jeg? Du lytter aldrig til mig.
Vi burde have ventet på dem.
Kom nu. Den slags får pulsen op.
Du er ved at blive gammel.
Jeg har fundet hende.
Vi ses snart.
Vi ville ikke rejse i tiden. Kun i rummet.
- Hvorfor nu? - Maskinen valgte en tilfældig dato.
Det blev dagen for den første vellykkede rejse.
- Inden for et par måneder. - De har en fungerende tidsmaskine.
Den er ikke vores, men deres. Det er ikke vores hjem længere.
Der er masser af paradokser, og den største fare er os selv.
- Men det er en chance. - Uden mulighed for at rejse tilbage.
- Det vil ikke være til nytte. - Vi må finde Olivia.
Hvad er det?
Da vi holdt Olivia fanget, undersøgte vi hendes fortid.
Spærret inde i 1971. Hun var bevogtet hele sit liv.
- Men den ene dag var hun alene. - Det ved vi ikke.
Vi holdt hende fanget og kan tage tilbage og ...
Hun var mest beskyttet, da hun var sammen med dig.
Hun havde allerede iscenesat alt, før hun lod dig fange hende.
Vi må få fat i hende tidligere.
Hvordan gør vi det?
En sidste rejse før den første.
- Det her er Whitleys blinde vinkel. - "Dræb vidnet."
Hvor mange gange skal Jones derinde sige det?
Uanset hvilke planer vores venner derinde har, har de allerede tabt.
Vi må ikke lade Vidnet vinde.
Jeg blev blændet af håbet. Lad dig ikke blive blændet af hævn.
- Det har altid kun handlet om hævn. - Kom.
- Mr. Coles telemetri? - Kroppen kan vist klare serummet.
Han bliver den første. Det er et held, at hun fandt ham.
Der er mange mennesker. Der er for travlt.
- Samling! De er vendt tilbage. - Jeg husker det her.
Hun lever ikke op til dine forventninger, og en anden ting ...
Du fortjener hende ikke.
Jeg behøver intet ur for at vise, hvad jeg duer til.
- Forstår du, hvad jeg mener? - Ingen vil se det der.
Jeg vil forklare det alligevel. En kobras tykkelse ...
- Det er intet problem. - Man kan ikke jonglere med én bold.
Jeg går i dybden.
- Cole ... - Jeg har det fint.
- Hvad er planen? - De holder møde og rejser i morgen.
Lokalet vil ikke være tomt på noget tidspunkt inden da.
Held og lykke.
Vi må distrahere dem. Røgalarmen eller forsvarsalarm.
Nej. Vi har brug for en epidemi.
ÅR 2018
Kriminalassistent Dolezavola. Og du er ...?
- Bonham. - Interpol?
I burde have andet for jer, sådan som verden ser ud.
Når fremtiden er uvis, er historien vigtigst.
Var tyven amerikaner?
- En skør kvinde. - Skør på hvilken måde?
- Er der mere end én måde? - Det siger min erfaring mig.
Hvilken er jeg mon?
Genstanden var en del af vandreudstillingen.
Orouboros. Slangen, der æder sin røv.
Ifølge nordisk mytologi indebærer Ragnarok -
- at Midgårdsormen omslutter Jorden og forgifter himlene.
Her er værdifuldt guld, så hun stjal genstanden af mindst værdi.
Gjorde hun? Optagelser og kameraer, tak.
Godt, tørvetriller. Hvad er det for noget?
Efter et helt års søgen ser jeg kun ... det her.
Det ligner noget Indiana da Vinci-pis.
Okay, primær! Du så den og fik den, så brug din primærmagi.
Løs gåden.
Når som helst.
Fart på!
Der er noget galt. Jeg hører dem ikke.
Det er aldrig sket før. Det er ikke dig. Det er mig.
Det er ingen spøg! Når jeg lukker øjnene, ser jeg ikke noget længere.
Jeg lytter, men stemmerne er væk.
Du havde én opgave og én superkraft.
- Det er ikke nu, du skal miste den. - Jeg prøver, men der sker intet.
Alt, jeg har tilbage, er dig.
Kunstneren, der tidligere var kendt som Den Primære.
- Er du sikker på det her? - Railly kender karantæneproceduren.
Alle vil blive sendt ind på deres gemakker.
Jeg forstår ikke, hvorfor jeg er så nervøs.
- Jeg er det modsatte af nervøs. - En soldat, der vil blive general.
- Marcus ... - Giv mig ild. Det er en ordre.
Lad os få det overstået.
Tiden er inde, alle sammen. Nu går vi i gang.
Vi fik fat i doktor Raillys ur. Det beviser -
- at missionen og vores fremtid er virkelig.
Doktor Raillys forskning, budskab og offer ligger muligvis i fortiden.
Men det gør hendes arbejde ikke.
Vi forandrer en livshistorie for at gøre en ende på en anden.
Jeg håber, at det bliver første og sidste gang.
Målet er Leland Frost.
Hverken monster eller gud. Ikke engang menneske. Bare et tal.
Et liv mod syv milliarder.
Dræber vi ham, redder vi os selv og alle andre.
Mr. Cole. Er De klar?
- Er De? - Hvabehar?
Vi har passet vores job i årevis, mens skrotbunken skulle blive færdig.
Mr. Ramse, jeg kan forsikre Dem om, at maskinen er klar.
Men hvordan går det med ... båndet?
- I kan aldrig få ham tilbage. - Det er en enkeltrejse.
Måske, måske ikke. Det er derfor, hun har arbejdet på båndet.
- Hun klarede det. - Karantæne! Gå til Deres værelser.
Også Dem. Doktor Eckland og jeg undersøger og holder Dem underrettet.
De må hellere få styr på det hele. Ellers smutter vi i morgen.
Det var akavet. Kom.
Gør klar til min og Cassies rejse. Når vi er rejst, sletter du filerne.
- Så vender du tilbage til Emerson. - Og venter på, at verden ændres?
James, vi er bare ekkoer her. Vi skygger os selv -
- og håber, skikkelsen foran er mindre end os.
Først Leland, så Athan, hinanden og nu Olivia.
Hvor stor en bunke lig kræves der, inden vi lærer af historien?
Samme sløjfer og samme fejl. Igen og igen.
- Slangen ... - ... som sluger sin egen hale.
Jennifers tegninger. Visionerne og stemmerne.
Hun havde fat i noget.
Vi er fanget her, og vi er blinde. Miss Goines er den eneste, der ser.
Vi må fortsætte kampen, men vi skal bruge en tidsmaskine.
Mr. Ramse har ret. Jeg havde ikke fuldendt maskinen.
Jeg var lige så fortabt dengang som nu og stolede bare på ...
Vent her på dr. Railly og skjul dig. Der er noget, jeg må gøre.
- Hvor skal du hen? - Bare rolig.
- Jones! - Jeg kommer tilbage.
For pokker! Reglerne er vigtige. Ingen må ...
Vi følger udviklingen.
Myndighederne er bekymrede for spredningen af det såkaldte ...
- Stadig intet? - Jeg kan ikke høre dem.
Og nu et eksklusivt interview med Cassandra Railly fra CDC.
Kvinden i frontlinjen af menneskehedens sidste chance.
Jeg kan ikke klare det alene. Jeg har brug for mine venner.
- Hallo! - Mine rigtige venner.
Tak for din tid.
Jeg har læst virologi, men det var historien, der gjorde mig til læge.
- Hvad mener du? - Pandemier er cykliske.
Historien gentager sig, men hvad ville historien være uden epidemier?
Du lyder optimistisk.
Pesten gav ophav til renæssancen.
Bittesmå celler uden følelser, ambitioner eller udsyn -
- minder os om, at vi måtte føle, skabe og stræbe.
Vi kæmper, og vi lærer. Vi lærer, og vi lever videre.
Jeg plejer at sige til mig selv:
"Forfærdelige ting sker, så store bedrifter kan finde sted."
"Nogle gange, Cassie ..."
"... er et kredsløb og en sløjfe bare en ny chance."
En ny chance.
Dr. Cassandra Railly, tak for din tid på alle de smittedes vegne.
Cole!
- Hvad gik det ud på? - Falsk alarm.
Skal vi tage os en drink?
Så vi mister alt?
Det, som begynder i morgen, slutter i dag. Og der sidder du!
- For at advare dig. - Mod hvad?
De talrige fejltagelser, vi vil begå? Vi får måske brug for dem.
Hvad plejede Elliot at sige?
"En fast bestanddel i alle fremskridt ..."
" ... er fiaskoer."
- Hvordan fejlede vi? - Jeg stolede på den forkerte.
Personerne, jeg burde have stolet på, stolede ikke på mig.
Jeg gav dem bare missioner, men jeg ville ikke lytte til dem.
Al kundskab og viden jeg havde, opgav jeg.
- Jeg ofrede alt for et nyt håb. - Håb og tillid er alt, de har.
Missionen er ikke for min egen skyld, og tidsmaskinen er ikke din.
Du kan holde op med at spille uselvisk.
Jeg ved, hvad du vil gøre for hende.
Hvad er der galt med dig?
Jeg er døende.
Men det er ikke cigaretterne.
Jeg blev udsat for en dødelig dosis spaltningsstråling fra kernen.
- Hvor længe har du ...? - Ikke længe nok.
Jeg kunne fortælle dig det hele. Vi kunne ændre det hele.
Ved du, hvilken trævl du skal trække i for at redde os?
- Hvilken, der kan gøre det værre? - Det kan ikke blive værre.
Synes du, det er hårdt? Del byrden.
Har du mistet håbet? Du kan låne noget af mit.
Jeg ville gerne vide, hvad du har været ude for.
Der er måske en løsning. Men så må du ikke huske det her.
Med bensodiazepin og whisky er du en drøm i morgen tidlig.
En hallucination i bedste fald.
Du må stole på dig selv. Løs det.
Vent! Inden du går, må du fortælle, hvordan båndene fungerer.
Hold op med at tænke kontinuerligt. Tiden er en kurve.
Den krøller sig rundt om sig selv og vokser hele tiden.
Programmering inden for en logaritmisk spiral.
En advarsel. Jeg vil gøre dit liv vældig besværligt.
Det har du altid gjort.
Det bliver stadig værre derude. Folk dør, og resten vil dræbe.
Du ved, hvordan det ender. Tiden løber ud for dig.
Hør. Pigebarn.
Vi kan ikke blive her. Det er for farligt. Du må videre.
Byen er ved at revne. Karantænezoner er sat op.
- Og du efterforsker et tyveri? - Meget lidt kan kontrolleres.
Nyd øjeblikket og pas dit arbejde.
Her er overvågningskameraer. Her blev den gale kvinde sidst set.
Så find hende.
- Er I klar? Vi må gå. - Doktor Railly, vent.
- Nej. Cole? - Vi kan ikke fortsætte sådan her.
- Vi går bare i ring. - Det er vores eneste mulighed.
Ikke med Jennifers visioner. Vi må fortsætte fremad.
- Mod hvad? Vi har et mål. Olivia. - Et mål? Hør lige dig selv.
Det er samme opgave som Leland, Frost og Vidnet. Det samme om igen.
Hun er kvinden, der dræbte vores søn.
Og hvad har du?
Tillid. Til os selv og hinanden.
Mr. Cole vil udforske fremtiden. Du vil angribe fortiden.
Vi kan gøre begge dele. Der er ingen hovedmission længere.
Der er kun det, vi beslutter at gøre sammen.
I to vil jage visioner. Det kan jeg ikke gøre.
Jeg rejser til 1971 for at finde Olivia.
Og så dræber jeg hende med eller uden din hjælp.
Doktor Railly. Du kommer til at rejse uden bånd.
Vi kan måske ikke hente dig igen.
Det har altid været en enkeltrejse.
Du sendes til Hotel Emerson i januar 1971.
Serummet i blodet hjælper dig med rejsen, men det vil stadig gøre ondt.
Jeg er nødt til at gøre det. For hans skyld.
For vores skyld. Tag med mig.
Ikke denne gang.
Jeg beder dig.
Er du sikker?
Vi indledte det her sammen. Vi må fuldføre det sammen.
- Vi må af sted nu. - Jeg sletter al data om spaltningen.
Færdig.
Bygningen er sikret. Maskinen kan ikke aktivere sig selv.
Pragtfuldt! Hvem slap igennem?
Maskinen blev aktiveret på en eller anden måde.
Men intet blev sendt af sted. Oversigten er tom.
- Dagens telemetritest er også væk. - Som om dagens data er slettet.
- Den alarm tidligere ... - Det var vist en fejl i luftfiltret.
I registrerede indtrængere. Åbne gangbroer, men ingen er i sigte.
Det er ingen fejl, men en afledning. Der er nogen i bygningen!
Hvad laver vi her? Ramse finder os.
Det er det eneste sted, han ikke tør søge endnu.
Er du tosset? Sæt nu, at hun vågner.
Bare rolig. Hun er hønefuld.
- Du har en plan. - Og den er vanvittig.
Husker du problemerne med maskinen og alle vanskelighederne i starten?
- Den var en forbandet skrotbunke. - Hold op med at sige det.
Inden din første rejse, oplevede vi et enormt energitab.
Jeg troede, at kernen fejlede. Men i dag ...
Det er os. Vi stjæler fra os selv. Derfor manglede kernen kraft.
- Hvis vi stjæler en Adam-celle ... - Som et tændrør.
- Så kan vi starte vores kerne. - Og få gang i maskinen.
Vi må først slukke den her maskine og kernen, inden vi tager cellen.
Du tager maskinen. Jeg tager cellen.
Du må vente på mig.
Hvis maskinen er aktiv, så er spaltningsstrålingen ...
Lov, at du venter, indtil den er slukket.
Undgå dit andet jeg, og pas på mr. Whitley og mr. Ramse.
De leder efter røvere. De leder ikke efter os.
Husk, at du er en strigle.
- De er afløst. - Sergent Whitley gav os ordrer.
Og hvem fanden tror De gav ham hans ordrer?
Lusker du rundt? Kom med. Jeg skal tjekke kernen.
- Hvorfor haster det? - Vi har vist røvere indenfor.
Hvor har du den fra? Den er lækker! Se dig lige.
- Hvad er der med dig? - Ikke noget.
Hvad er det for et blik?
Har du fortrudt?
Bare sig til, så smutter vi. Det gør intet, hvis det bliver grimt.
Det bliver grimt uanset hvad.
Det er fint at slå til og stikke af, men er det nogensinde så let?
Hvor mange gange, der end kræves.
- For hvad? - For at du kan frelse din sjæl.
Tænk, hvis det aldrig ender.
Alt det skidt, vi har gjort.
Tænk, hvis det bare gentager sig igen og igen.
Vi prøver at gøre det rette på den forkerte måde.
Der findes ikke rigtigt og forkert. Der findes ikke godt og ondt.
Man må bare gøre det, der betyder noget i øjeblikket.
Ja.
Jeg forsøger at tilgive mig selv.
Jeg ved ikke, om jeg kan.
Så hold op med at forsøge.
Kun de døde kan tilgive, broder.
Giv dem en grund til at tilgive dig.
Er du klar til at nosse dig sammen?
Vi har røvere herinde, og jeg skal ud at jage.
Gå i forvejen, så finder jeg dig.
Okay.
Du skal nok klare dig, broder.
Skynd dig. De vil lukke lufthavnene, indtil krisen er overstået.
Toget til Heathrow kører i morgen. Du kan flyve til JFK klokken 19.00.
Du mener vel "vi"?
Nej.
Nej! Du blev ikke skudt! Vagterne var ikke engang bevæbnede.
Jeg fik en kugle for panden.
Tro mig. Jeg har ikke længe igen. Jeg bløder let.
Du er ikke virkelig. Du kan ikke dø!
Jennifer Goines' mentale duo synger på sidste vers.
- Du må klare dig selv nu. - Jeg har brug for dig.
Visionerne og stemmerne ... Du er alt, jeg har.
Jeg har kun vanviddet. Hvis jeg ikke har det ...
- Hvad er jeg så? - Modig og impulsiv.
Irrationelt rationel. At være primær er ikke afgørende.
Du behøver ikke stemmerne længere. Du har dig selv.
Okay. Nu dør jeg.
Glem ikke dit pas.
- Politiet! Luk op! - Fandens.
Politiet! Luk op!
Bonham! Jeg har fundet tyven.
- Hej, smukke. - Kom nu.
Jones?
Mr. Whitley.
Basen er afspærret. De må ikke være her. Chefens ordre.
Ingen af os er, hvor vi skal være. Her er jeg i det mindste til gavn.
- Måske skulle vi udskyde rejsen. - Nej, vi går videre.
Det hele vil gå som planlagt.
- Det er nok bedst, at De hviler Dem. - Jeg bliver ved Dem.
Vi kan have røvere i bygningen, og jeg må beskytte Dem.
Jeg har måske aldrig sagt det.
Men jeg er taknemlig for alt, som De har gjort.
Og alt, som De vil gøre.
Jeg kalder Ramse tilbage.
Hvad helvede?
Naturligvis! Vi skal bruge et phi-baseret bånd.
Svaret fandtes foran os, men vi kunne ikke se det.
- Hvordan kom De på det? - Jeg har ingen anelse.
Klar? Kom i sving.
Vi har Adam-cellen og bør stikke af.
Ikke endnu. Jeg vil se det her.
Gennemgå tjekliste for spaltning.
- Koordinater? - Geopositionering bekræftet.
- Spaltningsproces? - Klar.
- Tidsstrøm? - Stabil. Vinduet er åbent.
Kerne, mr. Lasky?
Den fluktuerer, men den er på højeste niveau.
Mr. Cole? Hvis De vil være så venlig ...
Er du sikker på det her?
Vent.
Tiden fungerer anderledes for Dem nu.
Alle andre er bundet til tiden. Men ikke Dem.
Ikke engang et paradoks kan stoppe Dem.
Mr. Cole? Hun er ikke missionen.
Hun er bare en brik.
Husk missionen, mr. Cole.
Alt andet er sekundært.
Alle, som De vil møde, er allerede døde.
Er alt i orden?
James.
Lov mig, at vi vil afslutte det her.
Det lover jeg.
Indled spaltningssekvens.
AFGANG TIL HEATHROW KLOKKEN 8.12
Miss Goines? De er miss Goines, ikke sandt?
- Hvem er De? - Bonham.
Interpol. Vil De forlade landet, så kommer De ikke særlig langt.
Du burde have lyttet til mig!
Det var nok ikke henvendt til mig, men en af stemmerne i Deres hoved.
Jeg har læst Deres journal. De ønsker vist at være kunstner.
Skitserne. Fantasifulde billeder af trapper, ure, slanger og haler.
Abeansigter?
De er en af dem, ikke?
De 12 Abers Hær? Besynderligt.
Fortæl, hvor James Cole befinder sig.
De slipper ikke væk.
- Hvad laver De? - Noget modigt.
Noget irrationelt rationelt.
Miss Goines. De er på udenlandsk jord i pestens tid.
På flugt, trængt op i en krog og alene.
Jeg er ikke alene.
Vent!
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com